Joaquín Navarro Valls, que va ser portaveu del Vaticà durant el pontificat de Joan Pau II, ha mort aquest dimecres a Roma als 80 anys d’edat, segons ha informat l’actual portaveu de la Santa Seu, Greg Burke. El periodista i doctor en Medicina, fill de Cartagena (Múrcia), va ocupar el rellevant càrrec entre el desembre de 1984 i el juliol de 2006, ja amb Benet XVI a la seu de Pere. Va ser el primer no italià que arribava a ser director de l’Oficina de Premsa i portaveu del Vaticà. La seva etapa es considera decisiva en l’obertura informativa al món per part del Papa i la Santa Seu com a principals referents mundials de l’Església universal. Es van fer famoses, per exemple, les declaracions immediates que feia durant els viatges de Joan Pau II, cosa que va ser una revolució de la frescor informativa. Va ser insòlit veure un laic, com era Navarro Valls, parlant sistemàticament, i sempre que hi havia ocasió, en nom del bisbe de Roma.
Navarro-Valls va néixer el 16 de novembre de 1936 a Cartagena (Múrcia). “Joaquín Navarro. RIP. Gràcia sota la pressió “. Així ha anunciat pel Twitter, aquest mateix dimecres al vespre, l’actual portaveu Greg Burke, que dona continuïtat a l’obra comunicativa del periodista ara difunt després d’una etapa intermèdia de 10 anys (2006-2016) liderada pel jesuïta italià Federico Lombardi. Actualment Joaquín Navarro Valls era president del Consell Assessor de la Universitat Campus Bio-Mèdic de Roma. Va ser considerat el laic amb més poder al Vaticà i el principal artífex de la modernització de la informació a la Santa Seu. Va acompanyar el Papa polonès en tots els seus viatges i actes oficials i, com a portaveu vaticà, va confirmar oficialment la mort del pontífex el 2 d’abril de 2005 poc després de les 21.30 hores.
Durant la seva etapa com a director de la Sala de Premsa de la Santa Seu, Navarro Valls va potenciar i va modernitzar l’Oficina de Comunicació vaticana, que canalitza tota la informació sobre l’activitat del pontífex i dels dicasteris de la cúria. Va acompanyar tant Joan Pau II com el seu successor Benet XVI, en aquest cas només durant els primers 15 mesos de pontificat, en tots els viatges pel món i en totes les conferències internacionals. Va ser el dia 11 de juliol de 2006, després de més de 21 anys com a portaveu del Papa, quan va deixar la direcció de la Sala de Premsa de la Santa Seu, tot just pocs dies després d’acompanyar Benet XVI en el seu viatge a València, on l’actual Papa emèrit va presidir la Trobada Mundial de les Famílies.
Joaquín Navarro Valls es va doctorar en Medicina per la Universitat de Granada el 1961, en les especialitats de Psiquiatria i Psicologia Social. Més tard, el 1968, es va llicenciar en Periodisme per la Universitat de Navarra. Entre 1960 i 1974, va col·laborar en diversos diaris i revistes espanyols, i va ser fundador de la revista Diagonal a Barcelona. De 1974 a 1977, va ser corresponsal de les publicacions Nuestro tiempo i Revista de Medicina i portaveu de l’Opus Dei, institució eclesial amb Prelatura de la qual ha format part des de l’any 1959.
Entre l’1 de desembre de 1977 i el desembre de 1984, l’exportaveu vaticà va ser corresponsal del diari ABC per a Itàlia, el Vaticà i els països de l’Est mediterrani, amb seu a Roma. Aquest càrrec el va compaginar el 1983 i 1984 amb el de conseller i després president de l’Associació de la Premsa Estrangera a Itàlia, fins que el 4 de desembre de 1984 va ser nomenat director de la Sala de Premsa de la Santa Seu, a causa d’una decisió personal del papa Joan Pau II. “Sant Pare, aquesta és una responsabilitat molt gran per a mi”, li va dir en conèixer la decisió de Karol Wojtyla. A partir d’aquesta data, es va convertir en una de les persones de més confiança del Sant Pare i el seu portaveu oficial.
Home polivalent dedicat a nombrosos serveis
Després d’abandonar el càrrec de portaveu, Navarro Valls va debutar a la televisió pública italiana RAI com a comentarista, i al gener de 2007 va assumir la presidència del Consell Assessor de la Universitat Campus Bio-Mèdic de Roma, centre universitari adscrit a l’Opus Dei. A més, des del 2008, col·laborava amb l’empresa Lux Vide, en la supervisió de missatges per telefonia mòbil amb frases històriques de Joan Pau II, i des de gener de 2009 presidia la Fundació Telecom Itàlia.
Finalment destaquem que Navarro Valls passarà a la història pels nombrosos premis i reconeixements rebuts, així com per altres aportacions destacades. El 1983 va ser guardonat pel rei Joan Carles I, a petició del Govern espanyol, amb l’Orde de Mèrit Civil i, a l’abril de 1997, se li va concedir la Gran Creu d’aquest mateixa orde. Va obtenir en la seva carrera premis com el “Líder d’Opinió 1980”, de l’Associació Internacional d’Operadors d’Informació (OIPEF); el premi “Calàbria” 1984 per a corresponsals a l’estranger; el “Llorer 1985” i “Llorer Especial 1999” de l’Associació de la Premsa de Múrcia i el premi internacional de periodisme “Ischia” el1985, entre d’altres. A més, era doctor “honoris causa” per la Universitat Cardenal Herrera-CEU de València (concedit el 2005) i per la Universitat Internacional de Catalunya (el 2010).
Els nostres mitjans van tenir algunes experiències directes amb ell. Ràdio Estel va entrevistar Joaquín Navarro Valls a Roma el 20 de març de 2001, una entrevista realitzada pel periodista Joan Armengol i que es va emetre en el programa Amb llum pròpia. D’altra banda, una representació de la redacció de Ràdio Estel i el setmanari Catalunya Cristiana va coincidir amb qui era portaveu del Papa a Múrcia el 17 de maig de 2003. Es pot escoltar AQUÍ una entrevista al web de l’associació E-Cristians.