El Papa ha participat aquest dissabte, dins el seu segon dia de visita a Armènia, en una trobada ecumènica i pregària per la pau a la Plaça de la República d’Erevan, al costat del Patriarca suprem i Catholicós de tots els armenis, Karekin II, i amb la presència del president de la república, Serzh Sargsian. Després de resar junys el Parenostre i de la lectura de dos passatges bíblics, Francesc ha pronunciat un discurs després de les paraules del patriarca Karekin II. El bisbe de Roma ha assegurat que havia desitjat visitar a “aquesta estimada terra”, el “primer país que va abraçar la fe cristiana”. “Aquí, sota la mirada de la muntanya Ararat, també el silenci sembla que ens parla, i aquí els khatchkar -les creus de pedra- narren una història única, impregnada de fe sòlida i sofriment enorme, una història rica de grans testimonis de l’Evangeli, dels quals són hereus”, ha dit el pontífex. En la mateixa línia, ha afegit que havia vingut “com un pelegrí des de Roma per manifestar, en aquest encontre, un sentiment que brolla des de la profunditat del cor: és l’afecte d’un germà, l’abraçada fraterna de tota l’Església catòlica, que és a prop dels cristians d’Armènia i els estima”.
A més, el pontífex ha recordat que els últims anys “s’han intensificat, gràcies a Déu, les visites i les trobades entre les dues Esglésies, sempre molt cordials i sovint memorables”, i ha agraït a tothom “la seva fidelitat a l’Evangeli, també moltes vegades heroica, així com un do inestimable per a tots els cristians”. En aquest sentit, el Papa ha explicat que aquest retrobament “no és un intercanvi d’idees, sinó un intercanvi de dons que recull allò que l’Esperit ha sembrat en nosaltres, com un do per a cadascú”. El Sant Pare ha destacat que les dues Esglésies “comparteixen amb gran alegria els grans i nombrosos passos d’un camí comú que ja està molt avançat, alhora que miren veritablement amb confiança cap al dia en què, amb l’ajuda de Déu, els cristians estaran units al costat de l’altar del sacrifici de Crist, en la plenitud de la comunió eucarística“. Finalment ha destacat que, “cap a aquesta fita tan desitjada, tots pelegrinem junts en la necessària confiança de cor al company de camí sense recels, sense desconfiances”.
Sobre el passatge de l’Evangeli de Sant Joan que s’ha llegit a l’inici de la trobada, sobre “la pau“ que “deixa i dóna Crist”, el pontífex ha destacat que aquestes paraules “ens disposen a implorar de Déu aquesta pau que el món s’esforça tant per trobar”. També ha admès que “són igualment grans avui els obstacles en el camí de la pau, amb les tràgiques conseqüències de les guerres”. En aquest sentit, Francesc ha recordat “les poblacions forçades a abandonar tot, de manera particular al Pròxim Orient, on molts dels nostres germans i germanes pateixen violència i persecució a causa de l’odi i de conflictes, fomentats sempre per la plaga de la proliferació i del comerç d’armes, per la temptació de recórrer a la força i per la manca de respecte a la persona humana, especialment als febles, als pobres i als qui demanen només una vida digna”.
El “gran mal” de 1915
En un altre moment de la intervenció, el Sant Pare ha recordat les “proves terribles” que el poble armeni ha experimentat “tot just un segle després del ‘Gran Mal’. un extermini terrible i sense sentit, un tràgic misteri d’iniquitat que el poble armeni ha experimentat en la seva carn i que continua imprès a la memòria i crema el cor”. També ha comentat que recordar aquests patiments “no és només oportú, sinó necessari, perquè siguin un avís en tot moment, perquè el món no caigui mai en l’espiral d’horrors semblants”. Finalment, el Papa s’ha adreçat als joves, i els ha dit que aquest futur els pertany, per la qual cosa els ha animat a saber aprofitar la gran saviesa dels seus ancians per desitjar “ser constructors de pau i no pas notaris de l’estatus quo, sinó promotors actius de una cultura de la trobada i de la reconciliació”. En acabar, Francesc ha recordat sant Gregori de Narek, doctor de l’Església, qualificat també com a “doctor de la pau”. Ha citat sant Joan Pau II per afirmar que “la seva solidaritat universal amb la humanitat és un gran missatge cristià de pau, un crit contundent que implora misericòrdia per a tothom”. I ha conclòs que “els armenis, presents en molts països i abraçats fraternalment des d’aquí, són missatgers d’aquest desig de comunió, ambaixadors de pau”.